Проблеми на трансформацията
на военнонаучните изследвания

Валентин Радев

В доклада е анализирано мястото на военнонаучните изследвания в процеса на трансформация на средата на сигурност. Особено внимание е отделено на необходимостта от определяне на националните специализации в областта на сигурността и на отбраната. Посочени и защитени са основни направления на специализация в областта на отбранителния сектор и ангажиментите на военнонаучните изследвания. 

Едно от призванията на учените е да прогнозират развитието или настъпването на предстоящи събития и процеси. С помощта на анализ на информацията, която натрупват през годините, и специализираните методи за нейната обработка те открояват „невидими” закономерности и тенденции и предупреждават за това, което се очаква в близко или по- далечно бъдеще.
На специалистите е известно (фиг. 1), че броят на терористичните заплахи и терористичните актове през последните години намалява и едва достига половината от нивата през пиковия период от средата на 80-те години. Светът обаче става все по-опасно място за живеене и борбата за овладяване на терористичните заплахи и актове постепенно се засилва. Това поведение на редица правителства се обяснява със скритата картина на увеличаващите се смъртни случаи като следствие на осъществени терористични актове. Така например, броят на жертвите през 1997 г. средно за терористичен акт са 3 (за общо 304 терористични акта за годината), докато през 2002 г. те вече са нараснали на 13,8 (за общо 199 терористични акта за годината). Лесно може да се изчисли, че увеличението на смъртните случаи за този период е над 6 пъти.

Фиг. 1.

Към характеристиките на съвременния тероризъм може да се добавят увеличените мащаби на единичните терористични акции, посегателството върху знакови обекти на световната демокрация в страни от световния икономически и военен елит, използването на нови прийоми и технологии, както и нарастващата опасност от използване на оръжия за масово унищожение.
Знакова дата за развитието на борбата с тероризма по целия свят е терористичната атака на 11 септември 2001 г. над двете кули на Световния търговски център в Ню Йорк и съпътстващите я атаки над сградата на Пентагона. Бързо последвалите резолюция 1368 на ООН, еволюцията в мисленето по отношение на мащабите на евентуално осъществени терористични заплахи, изнесените военни локални конфликти в местата на зараждане на тероризма, приобщаването на все повече страни към каузата за глобална борба с тероризма, са основните характеристики на развитието на този процес до днес. В този контекст, приемайки разбирането, че борбата с тероризма изисква по-различни политики, доктрини, оперативни и тактически практики, някак естествено се поражда нуждата от процес на коренна промяна, наречен с термина „трансформация”, навлязъл широко в  лексиката на НАТО.
Възприетата позицията, че е наложителна коренна промяна в използваните военни прийоми за борба с глобалния тероризъм, води и до преосмисляне на задачите на организациите, извършващи изследвания в интерес на отбраната. По ирония на съдбата точно в този период 1999-2001 г. у нас се извърши редукция на военнонаучните организации, като от над 1000 изследователи щатен състав те бяха редуцирани на 25. Както е показано на графиката от фиг. 2, след този период следва период на стабилизиране и постепенно възстановяване на числеността им до средностатистическата численост по европейските стандарти от 0,3% от числеността на армията.

Фиг. 2. Редукция на числения състав на съществуващите военнонаучни организации за периода на реформите в МО -  19992001 г. и прогноза за период до и след 2004 г.

Моментната картина на състоянието на военнонаучните организации и осъществявания процес на военнонаучни изследвания у нас няма да е пълна ако не се добавят към нея следните щрихи:
-	набързо актуализирана и по тази причина несъвършена и усложнена нормативна база за изпълнение на научноизследователски проекти;
-	създадени изкуствено самостоятелни организационни единици;
-	неподходящи структурни преподчинявания на основни звена;
-	непотърсена и слаба международна подкрепа на военнонаучните организации;
-	инцидентно участие в международни проекти и изследователски групи;
-	трайна загуба на квалификация, основно поради откъсване от лабораторната база и неизграждане на нова;
-	традиционно неприемане на тенденцията за превръщане на университетската наука в основен научноизследователски субект;
-	успешни насоки за развитие са двата проекта „Войникът на бъдещето” и създаването на „Концепция за комплектоване на българските подразделения с несмъртоносните оръжия”.          
Характеризираният накратко процес на редукция и преструктуриране на военнонаучните организации, а също така и на самото Министерство на отбраната и на Българската армия не позволиха до момента да бъдат изведени и посочени основните приоритети на военнонаучните изследвания в новата геополитическа среда на заплаха от глобалния тероризъм. Въпросът с определянето на приоритетите придобива нова сила с предстоящото членство на страната в Европейския съюз и преместването на границата на Съюза като наша югоизточна граница. Може с увереност да се прогнозира активизиране на терористичните групировки и определянето на територията на страната като обект на терористични атаки. В този смисъл основните проблеми пред трансформацията на военнонаучните изследвания могат да се сведат до по-прецизно определяне на приоритетните области на изследванията в интерес на сигурността и отбраната на страната.  
Трябва да се подчертае, че в Министерство на отбраната са положени усилия в тази посока. През годините работиха различни колективи и бяха създадени документи и се работи по проекти като:
-	„План за модернизация на Въоръжените сили на Република България” в основата си целящ съвместимост на въоръжението, техниката и способностите на Българската армия с тези на НАТО;
-	„Приоритетни области за изследване и технологии на България, като държава членка на НАТО”;
-	„Приоритетни области, определени от НАТО за Р България”;
-	„Войникът на бъдещето”;
-	„Концепцията за комплектоване на българските подразделения с несмъртоносни оръжия”;
-	„Защита на пристанища” и др.
Тези документи и научни изследвания са само част от необходимия пакет приоритети за военнонаучни изследвания. Те са създадени по конкретни поводи, под натиск от вън или по инициатива на активни външни организации, като БАН например. 
На основата на състоянието на военнонаучните организации у нас, актуалността от вероятни терористични атаки и изграждащия се нов модел на борба с тероризма в глобален мащаб и планираното от съюзниците наше участие, е необходимо, като се използва системен подход, да се определят основните приоритети за военнонаучни изследвания. Тази дейност не е по силите само на една научна или друга организация или на едно министерство. Поради характера на заплахата и съюзническите ангажименти в тази връзка, дейността по създаването на приоритетите е междуведомствена задача с държавно дългосрочно значение.  
 В настоящата работа са посочени и кратко са обосновани някои от тези основни приоритети за военнонаучните изследвания в полза на сигурността и отбраната на страната.
1. Използване специализацията на предприятията от отбранителната промишленост
В основата си процесът на определяне на приоритетите за военнонаучни изследвания е пряко свързан с научното осигуряване за постигане целите на отбранителната политика на Министерството на отбраната. Тази цел следва да се постигне на първо място като се анализират традициите, натрупания опит  и постигнатата специализация на страната в различните области от отбранителното стопанство и усилията се насочат в развитието на перспективните от тях. В този смисъл е особено важно да се използва потенциалът на осъществената специализация на предприятията от отбранителната промишленост в разработването и внедряването и производството на средства за близък бой (пистолети, автомати, противотанкови средства – РПГ, СПГ, ПТУР и ПЗРК), боеприпаси (почти всички видове, включително и натовски образци) и средства за радиоелектронна борба. В тази военно-техническа област Р България има не само подготвени висококвалифицирани кадри и разполага с научен и внедрителски потенциал, но има и изградени високотехнологични промишлени мощности.
Предвид тенденциите за намаляване на разстоянията на стрелба в границите под 100 m (фиг. 3) и воденето на бойни действия все повече в урбанизирани пространства, нуждата от съвременни оръжия за близък бой непрекъснато нараства. 
Много голям е потенциалът на страната за борба с основната заплаха от действията на терористите - бомбените атентати. От данните на фиг. 4 се вижда, че терористичните атаки, извършвани с взривни устройства са повече от половината от случаите. Това налага бързо развитие на направлението за защита от използването на импровизирани и серийни взривни устройства на основата на съществуващия национален потенциал от специалисти в тази област.  

Фиг. 3. Действително разстояние на стрелбата с оръжията на пехотата по информация от опита от локални военни конфликти във функция от вида на местността

Фиг. 4. Терористични атаки по видове

Определянето на борбата с бомбените атентати като приоритет е обосновано не само от това какво може да очаква представители на Въоръжените сили на Р България в мисии по света, но и тук - на територията на страната. Процесът на профилактика и по-точно на целенасочена подготовка на наличните специалисти все още не е започнал в нужния обем в МО. По обясними причини този процес в посока на профилактика е стартирал в специализирани структури на Министерството на вътрешните работи. Особено важен елемент на тази дейност са военнонаучните изследвания, свързани с маркиране на наличните взривни вещества, елементи на боеприпаси, а също така нови технологии на съхранение и охрана на складовете и хранилищата на боеприпаси, взривни вещества и елементи на взривни устройства.
2. Създаване на съвременни учебно-тренировъчни средства и системи за симулация
Трябва да продължат военнонаучните изследвания в областта на създаване на съвременни учебно-тренировъчни средства и системи за симулация на конфликти с използване на различни по вид оръжия.  Това научно направление, изведено в приоритети преди 10-15 години, отново трябва да възроди натрупания национален опит. Особено важно за неговото развитие е обстоятелството за преминаване към кадрова военна служба и необходимостта от безопасна подготовка на значителен мобилизационен състав.
3. Комплектоване с несмъртоносно оръжие
Друго приоритетно направление е развитието на заложените идеи в Концепцията за комплектоване на българските подразделения с несмъртоносни оръжия. Комплектоването с несмъртоносни оръжия е все по-актуална и наукоемка научна област с възможност за поддържане на специализация в редица от направленията на развитие на различни видове несмъртоносни оръжия. С навреме разработената и приета Концепция, Р България е една от европейските страни с изградени виждания в областта на комплектоването с несмъртоносни оръжия и тяхното използване.
4. Широко въвеждане за всички научни проекти на военно-икономически анализ
Особено важно приоритетно направление за развитие на военнонаучните изследвания е широкото въвеждане за всички научни проекти на военно-икономическия анализ. Последните две десетилетия МО целенасочено подготви значителен брой специалисти-икономисти в УНСС. В този смисъл специалисти има и  съвсем не е трудно масовото внедряване и използване на популярния и познат метод “Разходи ползи” (CBA - Cost Benefit Analyses), например. Особено подходящ за дългосрочни проекти, каквито са научноизседователските и внедрителски проекти, е методът на "Нетната настояща стойност” (NPV - Net Present Value). По-широкото използване или задължителното използване на икономически анализ в началото и по-време на различните стадии на научните проекти в значителна степен ще отсее нерентабилните проекти и ще позволи повече средства да се съсредотоочат в ефективни и полезни за отбраната научни проекти.
5. Отказ от финасиране на фундаментални изследвания
 За съсредоточаването на ограничените финансови средства, отделяни от бюджета на МО за научни изследвания, в полезни за отбраната проекти е необходимо да бъде нормативно закрепена тезата за отказ от директно финансиране на фундаментални изследвания. За тази цел съществуват фондове към други министерства, включително и към Министерството на образованието, за междуведомствени и университетски проекти. С навлизането на пазарната икономика интересът към притежаването на интелектуалния продукт нарасна и в този смисъл нараства желанието, а през последните години и финансовите възможности, на редица търговски дружества за самостоятелно финансиране на фундаментални изследвания. Добър такъв пример са продуктите на известна българска фирма, създател и производител на широка гама високотехнологични средства за радиоелектронна борба.   
6. Отказ от поддържането на несвойствени за МО проекти
Определянето на приоритетите на военнонаучните изследвания означава също и отказ от поддържането на проекти, несвойствени за Министерство на отбраната и не водещи пряко до повишаване на бойната готовност, модернизация на въоъжението или усъвършенстването на теорията за водене на бойни действия. Типичен пример е намерилият място в Плана за модеринизация на въоръжението проект ”Утилизация и унищожаване на излишните боеприпаси”.  Проект, за чието осъществяване безспорно е необходимо извършването на научни изследвания, включително и фундаментални. Но изпълнението и финансирането на този проект е по-скоро  дейност в обсега на министерството на икономиката и търговските дружества от отбранителната промишленост, включително и на “Терем” ЕАД.   
 Заключение 
Предвид новите реалности и заплахи пред националната сигурност, определянето на приоритетите за военнонаучните изследвания е дейност, която трябва да бъде завършена срочно. Това ще позволи съсредоточаването на научен потенциал и ресурси в актуални научни направления и ще доведе до повишаване на боеготовността и в крайна сметка до повишаване на ефективността от действията на българските въоръжени подразделения у нас и в мисии по света.

---------------------------
Д-р Валентин Радев, ст.н.с. ІІ ст. в Института за перспективни изследвания за отбраната към ВА „Г. С. Раковски”